Minä olen Robert Wise. Vuonna 1964 sain toimia ohjaajana ja tuottajana-
- kun Twentieth Century Fox filmatisoi The Sound Of Musicin.
Tämä on erikoisesittely-
- jossa kommentoin useita elokuvan jaksoja.
Tässä erikoisohjelmassa on muutakin, eli stereomusiikki ja äänitehosteet.
Elokuvan ääninauha on upea.
Nyt se kuullaan ensi kerran ilman dialogia.
Teidän ei tarvitse kuunnella kolmea tuntia minua.
Kappaleet esitetään ilman laulua.
Aloitamme tietenkin nimikappaleella "The Sound of Music".
Suuri osa elokuvasta kuvattiin ltävallan Salzburgissa-
- jossa alkuperäinen tarinakin tapahtui.
Näillä vuorilla Maria von Trapp kasvoi-
- kunnes siirtyi Nonnbergiin-
- ja sitten entisen laivaston kapteenin lasten kotiopettajaksi.
llmakuvat suunnitteli kakkosohjaajani Maurice Zuberano-
- joka kuvasi ne muiden jo palattua Hollywoodiin.
Jakso muistuttaa kuvia-
- joilla aloitin musikaalini West Side Storyn.
Kukaan ei olisi keksinyt parempaa tapaa-
- jolla esitellä maan upeat maisemat-
- ja Marian lannistumaton hahmo.
Pahin ongelma The Sound of Musicin ulkokuvauksissa-
- oli ajoittainen sade, joka jatkui koko kuvausten ajan.
Se tuli säännöllisesti.
Ensin oli kolme päivää aurinkoista säätä-
- sitten kolme päivää sadetta, kolme
päivää aurinkoa ja kolme sadetta.
Se jatkui koko kuvausten ajan
aivan loppuun saakka.
Kuten elokuvissa usein,
filmin aloituskohtaus-
- jossa Maria laulaa nimikappaleen-
- oli viimeinen,
jonka täällä kuvasimme.
Näin tehdään taloudellisista syistä.
Kuvausryhmä halutaan filmauksen
päätyttyä pois kuvauspaikalta-
- ja takaisin studioon, jotta heitä
ei tarvitse majoittaa ja ravita.
Koska Julie oli ainoa,
joka esiintyi avausnumerossa-
- kuvasimme sen viimeksi.
Näin saimme muut pois ltävallasta ja kotiin.
Löysimme kuvauspaikan
eli Marian vuoren.
Se oli rajan toisella puolella
Bayerissa.
Saksan raja on vain muutaman
kilometrin päässä Salzburgista.
Aina kun menimme kuvauspaikalle, meidän piti näyttää passimme rajalla-
- jotta pääsimme Saksaan kuvaamaan.
Kun aloimme kuvata helikopterista
viimeistä ottoa-
- jossa helikopteri ja kamera laskeutuvat-
- ja lähestyvät Juliea, joka tulee pellon poikki-
- meidän piti mennä piiloon
pois kuvasta.
Se koski niitä, joita ei tarvittu.
Senhän kuvasi kuvausryhmä-
- ja kakkosohjaajani Zuberano oli
helikopterissa heidän kanssaan.
Minä tietenkin
pidin häneen yhteyttä radiolla.
Kun otto sitten kuvattiin, olin puussa
pellon toisella puolella.
Minun piti olla paikassa, josta saatoin katsella näkymättä itse.
Halusin nähdä, miten lähelle helikopteri tuli-
- ja miltä se tuntui ja näytti
minun näkökulmastani.
Keskustelin asiasta
radion välityksellä-
- kuvausryhmän ja Zubien kanssa.
Halusin tietää, miltä otto heistä vaikutti.
Me kuvasimme sen monta kertaa.
Taisin ottaa kolme tai neljä kopiota.
Se, joka lopulta päätyi elokuvaan, oli tietenkin paras otto.
Kun löysimme kuvauspaikan,
teimme sopimuksen omistajan kanssa.
Hänen pellollaan kasvoi
hienoa pitkää ruohoa-
- joka tietysti kasvaisi entisestään.
Luulin, että asia oli selvä
ja että hän antaisi ruohon kasvaa-
- mutta hän ei tajunnut sitä.
Kun tulimme pari kuukautta
myöhemmin kuvaamaan-
- hän oli leikannut ruohon lyhyeksi.
Sekin toimi elokuvassa-
- mutta kuvista olisi tullut
kiinnostavampia-
- jos pellolla olisi Julien kävellessä huojunut pitkää ruohoa.
Käytimme Todd-AO 65 millin kameraa.
Alkukrediittien taustat, jotka nyt näette-
- ovat kokonaan Maurice Zuberanon käsialaa.
Ne kuvattiin kuvausten jo päätyttyä-
- kun muut lähtivät Hollywoodiin jatkamaan.
Zubie löysi kuvauspaikat ja kuvasi otokset eri kulmista.
Meillä oli tarkkaan valikoitu kuvausryhmä.
Näin saimme parhaat kuvat alkukrediitteihin.
Nyt kuvassa näkyvät taustat-
- jotka olivat jo Lehmanin käsikirjoituksessa.
Hän keksi esitellä elokuvan nimen ja krediitit tällä tavalla.
Nonnbergin luostarissa asuu benediktiiniläisnunnia.
Emme päässeet lainkaan sisään kuvaamaan.
Emme edes nähneet sitä sisältä. Saimme kuvata etupihalla.
Se näkyy filmissä kuten talon ulkopuolikin.
Emme kuitenkaan saaneet mennä sisään kuvaamaan.
Piha, joka elokuvassa näkyy-
- on päälavastajani Boris Levenin suunnittelema lavaste.
Vaikka se oli pelkkä studiolavaste, se oli hyvin aidon näköinen.
Boris oli mestari luomaan valkokankaalle aitoja ympäristöjä.
Hän kävi useissa kirkoissa ja nunnaluostareissa-
- jotka eivät olleet suljettuja ja joita pääsi katsomaan.
Se, mitä elokuvassa näkyy-
- on yhdistelmä kaikkia erilaisia pihoja-
- joita hän näki oikeissa luostareissa.
Kappeli, jossa nunnat alussa laulavat-
- oli toinen kahdesta paikalla kuvatusta sisätilasta.
Toinen on tietenkin hääkohtauksen katedraali.
Tämä kappeli oli jossain Salzburgin vanhassa kaupungissa.
En muista tarkkaan, missä se oli, mutta se ei ollut käytössä-
- ja meidän annettiin kuvata tämä jakso siellä.
Tässä nunnat laulavat elokuvan alussa.
Puvustajamme Dorothy Jeakins keksi oman versionsa nunnien kaavuista.
Hänen suunnittelemansa kaavut näkyvät tässä kuvassa.
Sitten tulee "Maria"-numero-
- jossa halusimme kuvata Marni Nixonia.
Näin hän sai tilaisuuden näkyä valkokankaalla.
Marni on ääni elokuvassa King and I-
- Audrey Hepburnin ääni My Fair Ladyssä-
- ja Natalie Woodin ääni West Side Storyssa.
Ajattelimme, että olisi hauskaa korvata se kaikki-
- ja näyttää hänet.
Niinpä hänestä tuli yksi "Maria"-numeron nunnista.
Yksi muista oli Portia Nelson-
- joka oli hieno esiintyjä, säveltäjä ja laulaja.
En tuntenut Portiaa, mutta Saul Chaplin suositteli häntä.
Hän olikin loistava valinta.
Hän esitti purevaa ja negatiivista nunnaa.
Yksi niistä nunnista-
- jotka olivat mukavia ja lämpimiä Mariaa kohtaan, oli Anna Lee.
Olin tuntenut hänet jo kauan ja arvostin häntä.
Olin iloinen, kun pääsimme tekemään yhteistyötä.
Laulu "Maria" on lähes samanlainen kuin näytelmässä-
- mutta se lauletaan vähän alempaa-
- ja osa sanoista puhutaan eikä lauleta.
Muuten se on kuten näytelmässäkin.
Tässä vaiheessa jätimme pois yhden kohtauksen-
- jonka olimme kuvanneet.
Kohtauksessa Maria on huoneessaan rukoilemassa.
Hän tietää olevansa pulassa. Se tapahtuu pihakohtauksen jälkeen.
Sisar Margaretta tulee hakemaan häntä.
Abbedissan toimisto kuvattiin Salzburgissa.
Lavasteet lähetettiin studiolta Salzburgiin-
- jossa oli pieni elokuvastudio. Siellä oli pari huonetta.
Tiesimme, että sää varmaankin aiheuttaisi ongelmia-
- ja että tarvitsisimme varalavastuksia-
- joita käytetään sateella.
Siksi rakensimme abbedissan toimiston studioon.
Vetäydyimme aina sateen sattuessa ulkoa sisätiloihin-
- kun olimme Salzburgissa kuvaamassa.
Sisällä kuvasimme sitten abbedissan toimistoa.
Yleensä ulkokuvauksiin lähdetään, vaikka sääennuste olisi huono.
Emme halua ottaa sitä riskiä-
- että sää muuttuisi yllättäen.
Silloin odotetaan ehkä kello 10:een tai 11:een-
- ja jos käy selväksi, ettei sää muutu-
- lähdetään takaisin studioon tai varalavasteisiin.
Näin saamme kuvattua ehkä viisi tai kuusi tuntia.
Tämä kohtaus näyttäisi olevan yksi kokonaisuus-
- ja yksi otto, mutta se on kuvattu usean päivän aikana-
- jona sitä työstettiin.
Kun olimme kuvanneet kaiken tähän kohtaukseen vaadittavan materiaalin-
- olimme yhä Salzburgissa. Meillä ei siis ollut enää varalavastusta-
- joten meidän oli pakko lähteä ulos-
- ja odottaa, että huono sää kirkastuisi.
Abbedissan toimiston tapahtumat-
- ovat suoraan Maria von Trappin kirjasta ja myöhemmin näytelmästä.
Ernest Lehman teki kuitenkin yhden merkittävän muutoksen.
"My Favorite Things" -laulu laulettiin ensin tässä-
- eli abbedissan toimistossa. Ernie poisti sen.
Hän siirsi laulun ja käytti sitä upeasti-
- kun Maria on lasten kanssa-
- ja ottaa heidät suojiinsa, kuten opettajan kuuluukin.
Peggy Wood oli ihanteellinen valinta abbedissaksi.
En tiennyt, kenet olisin rooliin ottanut.
Joku ehdotti Peggyä, joten tutkin hänen työhistoriaansa-
- ja sain selville, että hän oli ollut näyttämön musikaalitähti.
Hän oli tähti 20- ja 30-luvuilla ja tehnyt filmejäkin.
Kun tapasin hänet New Yorkissa, ihastuin häneen-
- ja pidin häntä oikeana rooliin.
Mielestäni hän oli yksi parhaista valinnoista-
- mitä koko filmissä on.
Peggyn kanssa oli hienoa tehdä töitä. Hän oli lämmin ihminen-
- ja toi syvyyttä abbedissan rooliin. Se on sympaattinen rooli.
Ainoa, mihin Peggy ei siinä iässä pystynyt...
Hän taisi olla silloin 70-vuotias. Hän ei voinut laulaa.
Vaikka hän oli ollut laulaja, ja hänellä oli ollut hyvä ääni-
- hän ei voinut laulaa laulua "Climb Ev'ry Mountain".
Meidän täytyi hankkia joku dubbaamaan hänen äänensä.
Hän vain liikutti huuliaan. Siitä voisin sanoa vielä sen verran-
- että vaikka lauluääni on toisen ihmisen-
- kun äänitystä tehdään-
- näyttelijä, joka esittää roolia elokuvassa-
- on aina paikalla, kun laulaja äänittää osuutensa.
Näin laulaja voi esiintyä, niin kuin näyttelijä haluaa.
Näin tehtiin Peggyn ja naislaulajan kanssa-
- kun laulu äänitettiin.
Yksi lauluista, joita tähän lisättiin, oli "l Have Confidence in Me".
Maria von Trapp kuvasi kirjassaan matkaa kaupungin halki.
Ernie otti sen elokuvaan ja mietti sitten itsekseen-
- että siinä oli tilaisuus paitsi matkata kaupungin halki-
- myös lisätä elokuvaan hyvä laulu.
Samalla voisi näyttää, että Mariaa jännittää.
Kohtaus on hieno yhdistelmä Maria von Trappin tarinaa-
- ja Ernien ideaa matkasta kaupungin halki-
- laulun "l Have Confidence in Me" avulla.
Kun Maria näkyy hovimestarin olan takaa-
- otto kuvattiin Salzburgissa.
Otto, jossa hovimestari näkyy Marian olan yli, kuvattiin paljon myöhemmin.
Silloin olimme studiolla. Rakensimme sisäänkäynnin sinne.
Tämä on hyvä esimerkki suunnittelusta ja aikatauluttamisesta-
- jota pitää tehdä, kun kuvataan eri paikoissa ulkona-
- sekä aidoissa sisätiloissa.
Gil Stuart esittää hovimestaria, ja häntä oli suositeltu minulle.
Joku ryhmässä puhui hänestä-
- tai ehkä se oli joku roolijaosta vastaava.
En tuntenut Giliä, mutta hän näytti sopivan osaan.
Hän oli oikean näköinen ja ikäinen.
Hän näytti siltä kuin voisi hyvin olla-
- kuten elokuvassa käy ilmi, natsien kannattaja.
Kaikki kapteenin talon sisätilat...
Talo oli lavaste, joka rakennettiin Twentieth Century Foxin studiolle.
Boris Leven oli alansa huippu.
Hän oli alan parhaita lavastajia.
Hän teki elokuvan lavasteet. Hän teki kanssani West Side Storyn-
- ja Two for the Seesaw'n.
Christopher Plummer on kapteeni.
Hän oli minun valintani.
Olin nähnyt näytelmän Lontoossa. Se oli ainoa kerta, kun näin sen.
Olin silloin menossa Salzburgiin etsimään kuvauspaikkoja.
Minusta kapteenin hahmo oli varsinainen pökkelö eikä kiinnostava.
Olin nähnyt Christopher Plummerin näyttämöllä.
Olin nähnyt hänet pari kertaa.
Hän oli aina tehnyt suuren vaikutuksen.
Minusta hän oli loistava nuori näyttelijä.
Hän oli nuorehko näyttelijä.
Ajattelin, että hän voisi olla kiinnostavampi kapteeni-
- kuin näyttämöllä oli nähty.
Hän voisi terävöittää hahmoa-
- joka tarvitsi jonkinlaista pimeää puolta.
Muutkin halusivat osan.
Yul Brynner himoitsi kapteenin osaa-
- mutta hän ei minusta sopinut osaan, enkä halunnut elokuvaani sellaista.
Studio suostui palkkaamaan Chrisin, mutta hän ei ollut innostunut.
Hänestä elokuva ei sopinut hänelle-
- ja hän sanoi agentilleen, ettei halunnut tehdä sitä.
Hänen agenttinsa Kurt Frains oli varma-
- että jos Chris ottaisi työn, hän olisi loistava-
- ja se edistäisi hänen uraansa roimasti.
Olin puhunut Kurtille siitä, miksi halusin Chrisin mukaan-
- sekä mitä Chris voisi tuoda rooliin ja miten se piti näytellä.
Kurt sanoi minulle kerran: "Mitä jos lentäisit Lontooseen?"
Chris asui ja työskenteli silloin Lontoossa.
"Jos menet puhumaan Chrisille"-
- "luulen, että saat hänet mukaan."
Tein niin. Lensin Lontooseen Chrisiä tapaamaan.
Emme olleet tavanneet.
Halusin nähdä, saisinko hänet ottamaan tämän roolin.
Tapasimme Connaught Hotelin baarissa ja juttelimme.
Kerroin, mitä mieltä minä olin roolihahmosta-
- ja miten halusin hänen esittävän kapteenia.
Kerroin, mitä hän voisi tuoda filmiin ja miten suhtauduin elokuvaan.
Hän suostui harkitsemaan asiaa.
Hän näytti halukkaalta ottamaan kapteenin roolin.
Meillä oli silti yksi huolenaihe, ja se oli hänen ikänsä.
Oliko hän tarpeeksi vanha olemaan 16-vuotiaan tytön isä?
Chris oli siihen aikaan luullakseni 36-vuotias.
Halusimme koekuvata hänet roolihahmon maskissa-
- jos hän suostuisi näyttelemään roolin.
Se ei käynyt, mutta se kävi, että menimme hänen asuntoonsa.
Mukana oli valokuvaaja ja meikkaaja.
Otimme hänestä kuvia vanhemmaksi meikattuna.
Lisäsimme ryppyjä ja harmaata. Yritimme tehdä hänestä vanhempaa.
Otimme hänestä valokuvia siinä maskissa-
- jotta voisin näyttää niitä studion johdolle-
- ja vakuuttaa heidät siitä, että hän sopisi osaan-
- sikäli kun iästä oli kysymys.
Niin pääsimme alkuun.
Sovin Chrisin kanssa, että hän voisi tulla tapaamaan meitä-
- ja puhumaan Ernie Lehmanin kanssa. Chris mietti käsikirjoitusta-
- sekä rooliaan ja sitä, miten sitä voisi parantaa.
Hän halusi tehdä roolihahmosta paremman.
Hän teki jonkin aikaa töitä Ernien kanssa.
Ernie on useasti kiittänyt sitä-
- miten paljon Christopher vaikutti käsikirjoitukseen.
Hän vaikutti roolinsa lopulliseen muotoutumiseen.
Meidän piti myös saada näyttelijät nuorten tai lasten rooleihin.
Haastattelimme ja koekuvasimme ehdokkaita Hollywoodissa.
Teimme samoin Lontoossa, jonne lensin sitä varten.
Sama tehtiin New Yorkissa, jossa haastattelin kymmeniä nuoria.
Koekuvasin kahdeksan tai kymmenen.
Kun palasin siltä matkalta, keräsimme kaikki koekuvausnauhat-
- joita meillä oli Lontoosta, New Yorkista ja Hollywoodista.
Sitten teimme lopulliset valinnat. Kaikki nuoret olivat Los Angelesista.
Kaikki valittiin sieltä paitsi Nick Hammond.
Nick Hammond oli vanhin poika. Hänet kuvattiin New Yorkissa.
Hän asui Baltimoressa ja oli tullut koekuvauksiin New Yorkiin.
Oli todella kiinnostavaa nähdä, miten he tekivät yhteistyötä-
- ja olivat kuin perhe myös vapaa-aikana.
He tulivat hyvin toimeen.
Charmian Carr esitti 16-vuotiasta Liesliä.
Hän oli ryhmän äitihahmo, ja kaikki tulivat hyvin toimeen.
He ovat edelleen hyvin tiivis ryhmä.
He ovat pysyneet erittäin hyvinä ystävinä-
- ja tapaavat toisiaan niin usein kuin voivat.
Charmian Carr oli meidän valintamme elokuvaan.
Hän esitti vanhinta tytärtä Liesliä. Hänen nimensä oli Charmian Farnon.
Sen nimisenä hän tuli luoksemme.
Meidän mielestämme se ei oikein sopinut valkokankaalle.
Niinpä hän antoi meidän muuttaa nimen Charmian Carriksi.
Ehkä hän keksi sen. Ehkä Carr oli suvun toinen nimi.
Sitä nimeä hän on käyttänyt siitä lähtien.
Charmianin suhteen mietimme-
- olisiko hän todella uskottava 16-vuotias.
Hän taisi olla 20-vuotias, kun hän tuli haastatteluun.
Minusta hän onnistui elokuvassa loistavasti.
Hän on lämmin, aito sekä todellinen ja viehättävä näyttelijätär.
Oli todella mukavaa työskennellä hänen kanssaan.
Hän on edelleen hyvä ystäväni.
Olen nähnyt häntä usein vuosien mittaan.
Se on aina todella mukavaa.
Kym Karathista on hauska tarina. Hän esittää 5-vuotiasta Gretliä.
En ikinä unohda, miten hän tuli huoneeseeni Twentieth Century Foxille.
lstuin roolivastaavan kanssa.
Hän käveli sisään suuri kansio pienten käsiensä alla.
Pöytäni edessä oli tuoli, johon hän istui hyvin muodollisesti.
Hän risti jalkansa ja katsoi ylös kuin sanoakseen:
"Miten voin auttaa herroja?"
Hän oli hillityin pieni lapsi, mitä olen nähnyt.
Hän oli elokuvassa oikein hyvä.
Angela Cartwright oli lapsista kaikkein kokenein.
Hän oli esiintynyt suositussa sarjassa.
Sen nimi oli Make Room for Daddy.
Ohjelmia oli muitakin.
Hän oli varsin kokenut näyttelijä-
- vaikka olikin silloin vain 10-11-vuotias.
Hänen kanssaan oli mukava tehdä töitä. Hän oli miellyttävä.
Debbie Turner oli kai tehnyt pari mainosta.
En usko, että hän oli ollut elokuvissa.
En usko, että Heather Menzies oli juurikaan näytellyt.
Hän oli tehnyt jotain, mutta ei ollut kokenut.
Duane Chase ei kai ollut näytellyt lainkaan.
Hän oli ehkä tehnyt mainoksia ja oli kokematon.
Heidät valittiin todella pitkän prosessin kautta.
Heitä testattiin toistensa kanssa.
Varmistimme, että he ovat oikeanikäisiä-
- ja että he muistuttavat toisiaan-
- jotta he voisivat näyttää sisaruksilta.
He osoittautuivat kaiken kaikkiaan loistavaksi joukoksi.
Norma Varden oli minulle ennestään hyvin tuttu.
Tein nuorena ohjaajana ensimmäisen elokuvani-
- joka tehtiin kai 1944.
Se oli historiallinen epookki nimeltään Mademoiselle Fifi.
Se perustui kahteen de Maupassantin Preussin sodasta kertovaan novelliin.
Norma Varden esitti siinä elokuvassa aatelisnaista.
Kun meidän piti löytää joku taloudenhoitajan rooliin-
- muistin heti hänet. Niinpä Norma ja minä tapasimme uudelleen-
- ja teimme yhdessä töitä lähes 20 vuoden tauon jälkeen.
Sattui hauska juttu-
- kun kuvasimme laulua "l Have Confidence".
Maria von Trapp tuli käymään.
Hän tuli käymään Salzburgissa ja kuvauspaikalla.
Hänellä oli mukanaan nuori lapsenlapsi, joka oli noin 13-vuotias.
Me tapasimme silloin ensimmäistä kertaa. En ollut tavannut Mariaa-
- vaikka olimme puhuneet puhelimessa-
- ennen kuin elokuvaa alettiin tehdä.
Hän oli erittäin viehättävä ja mukava. Hän oli kiinnostunut työstämme-
- ja kysyi, pääsisivätkö hän ja lapsenlapsi mukaan elokuvaan.
Niinpä puvustajat antoivat hänelle ajanmukaiset vaatteet-
- ja samoin myös lapsenlapselle. He näkyvät kuvassa taustalla-
- kun Julie kulkee kaaren läpi suihkulähteen luo.
lkävä kyllä Maria von Trapp on niin kaukana-
- että häntä ei näe, ellei tiedä, että hän on siellä.
Hän oli mielissään-
- mutta kun ottoja oli jo otettu monta-
- hänelle selvisi, että elokuvien teko on junnaavaa ja väsyttävää.
Hän oli koko ajan oikein mukava.
Hän seurasi kuvauksia parin päivän ajan.
Hän teki muutaman haastattelun radiolle ja TV:lle.
Vierailusta tuli oikein mukava osa Salzburgin-kuvauksia.
Tulossa on vielä toinen musiikkijakso.
"Sixteen Going on Seventeen."
Huvimaja oli Salzburgissa.
Se oli siis von Trappin talon takana.
Emme kuitenkaan voineet kuvata kohtausta siellä illalla.
Emme voineet tehdä sitä. Se oli aivan liian kallista.
Olisimme joutuneet kuvaamaan Salzburgissa illalla.
Siitä olisi joutunut maksamaan. Ylityö- ja iltalisä on paljon.
Me kuvasimme itse paikalla vain kohtauksen alkuosan-
- jossa vasta mennään kohti huvimajaa.
Huvimaja, jossa itse musiikkinumero esitettiin, oli lavaste.
Se oli vihreä lavaste, sillä sinne pantiin puita ja ruohoa.
Taustalla oli maalattu kangas.
Boris Leven teki jälleen kerran upeaa työtä-
- ja lavaste näytti aivan aidolta.
Oli muitakin tehtäviä-
- joiden takia studiolla kuvaaminen oli järkevää.
Kohtauksessa sataa, joten halusimme tilaan-
- jossa saatoimme hallita sadetta.
Kun kuvataan sellaista kohtausta-
- ja ympärillä on paljon lasia, luvassa on ongelmia.
Lasi heijastaa kuvia kamerasta ja kuvausryhmästä.
Meidän piti olla hyvin huolellisia kuvaajien suhteen.
He olivat mustien kankaiden alla, jotta eivät heijastuisi ikkunoista.
Meidän piti ajoittaa salamanisku juuri oikealle hetkelle.
Kaiken tämän piti tapahtua taustanauhan tahtiin.
Sitä soitettiin, koska numerossa oli koreografia-
- joka liittyi lauluun.
Tanssista vastasivat koreografit-
- Marc Breaux ja Dee Dee Wood.
Dan Truhitte esittää Rolfea. Hän tuli roolitustoimiston kautta.
Niin muistelisin. Minä pidin hänen ulkonäöstään.
Hän näytti aivan itävaltalaiselta-
- ja sellaiselta, joka lopuksi päätyy väärille teille-
- vaikka hän oli viehättävä nuori mies. Hän oli laulaja ja tanssija.
Minusta hän selvisi roolista hyvin. Hän oli juuri sitä, mitä etsimme.
Dan Truhitte teki todella hyvää työtä Charmianin kanssa.
Numerosta tuli yksi elokuvan kohokohtia.
Kun näkee Julie Andrewsin Marian roolissa tässä kohtauksessa-
- ymmärtää hyvin, millainen nainen ja näyttelijä hän on.
Hän on hyvin lämmin ja yhteistyökykyinen.
Hän on ammattilainen ja suhtautuu positiivisesti-
- niin työhönsä kuin työtovereihinsakin.
Hänen kanssaan on ilo työskennellä.
Hän on todellinen ammattilainen.
Hän haluaa harjoitella ja tehdä otosta yhä paremman.
Joskus hän sanoi minulle-
- kun olin saanut oton, joka minusta oli juuri oikeanlainen:
"Luulen, että pystyn parempaan. Otetaan vielä yksi."
Minä suostuin. Tämä kohtaus, jota nyt katsomme-
- on yksi parhaista esimerkeistä siitä, miten upeasti hän työskentelee-
- mitä tulee hänen vastanäyttelijöihinsä.
Kohtaus, jossa "My Favorite Things" lauletaan-
- oli elokuvan ensimmäisinä kuvattuja kohtauksia.
Meidän piti aloittaa kuvaaminen huhtikuussa 1964-
- koska toisilla oli jo seuraavia töitä sovittuna.
Emme voineet kuvata Salzburgissa-
- koska keväällä oli huono sää ja lunta maassa.
Aloitimme ja kuvasimme kuukauden-
- Los Angelesissa Foxin studiolla.
Sitten lähdimme Salzburgiin kuvaamaan.
Tämä oli ensimmäinen jakso, jonka kuvasimme.
Julie teki hienosti töitä kaikkien lasten kanssa.
Hän tuli toimeen Gretlin kanssa-
- aivan kuten 16-vuotiaan Lieslinkin kanssa.
Julie suhtautui heihin lämpimästi, halaili ja leikki heidän kanssaan.
Hän kannusti lapsia ja kiusoitteli heitä.
En tiedä yhtään toista kohtausta-
- jossa olisin saanut enemmän apua Julielta muiden suhteen-
- kuin juuri tässä jaksossa.
Hän oli loistava, ja minä olin mielissäni-
- sillä vaikka olin nähnyt numeron harjoituksissa...
He esittivät koko numeron harjoitusstudiolla-
- mutta oli hienoa nähdä Julie lasten kanssa.
Hän sai heiltä vastakaikua ja ihailua.
Se toi tähän jaksoon todella paljon lisää.
Valkokankaalle siirtyi lämpöä, jonka parhaillaan näette.
Tämä jakso oli ensimmäinen kerta, kun Charmian Carr esiintyi valkokankaalla.
Tämä oli hänen ensimmäinen kohtauksensa.
Hänet piti suihkuttaa märäksi.
Hänen piti olla märkä sateesta. Se naurattaa häntä yhä.
Hän muistelee sitä usein-
- sillä se on hänen märkä elokuvadebyyttinsä.
Hän oli loistava, ja hänen kanssaan oli hienoa tehdä töitä.
Ernie Lehman teki tässä yhden suuren muutoksen.
Hän vaihtoi "The Lonely Goatherd" - laulun paikkaa.
Alun perin se laulettiin myrskyn aikana.
Maria yritti sen avulla rauhoitella lapsia.
Ernie keksi panna siihen laulun "My Favorite Things"-
- ja käyttää sitä lasten rauhoitteluun.
Hän teki erään toisenkin asian todella taidokkaasti.
Elokuvan realistisuus tuo aina joitakin ongelmia-
- jos sitä vertaa näytelmään.
Ongelmana on se, miten aloittaa laulu ja tanssi.
Se alkaa kesken puheen, ja koska elokuva on realistinen-
- se näyttää nololta.
Ernie Lehman teki todella hyvää työtä muokatessaan vuorosanoja-
- jotka sulautuivat laulujen ensimmäisiin sanoihin.
Niin tehtiin nauhoituksissa ja kuvauksissa.
Julie luki vuorosanoja-
- sekä laulujen ensimmäiset sanat ja alkoi vähitellen laulaa.
Minusta se toimi todella hyvin.
Näin päästiin yli siitä epämääräisestä vaiheesta-
- jossa elokuvan vuorosanat vaihtuvat lauluksi.
Ernie Lehman teki toisenkin hyvin tehokkaan muutoksen.
Hän toi lopuksi kapteenin mukaan kohtaukseen.
Se lisäsi ristiriitaa kapteenin ja Marian välille.
Se oli todella hieno oivallus.
Se antoi tarinalle hyvin vahvaa dramatiikkaa.
Alussa Marian ja lasten välillä on pientä jännitettä.
Se saa alkunsa esittelytilanteesta-
- ja huipentuu sammakkoon sekä pöytäkohtaukseen.
Näytelmän alussa lapset pitävät Mariasta.
Heistä hän on heti suurenmoinen.
Minusta Ernie kehitteli tarinaa hienosti.
Alussa lapset eivät oikeastaan pidä Mariasta.
Tilanne muuttuu.
He alkavat todella arvostaa häntä. Tämä oli minusta suuri parannus-
- joka filmin käsikirjoitukseen tehtiin näytelmäversioon verrattuna.
Seuraavaksi kuljetaan Salzburgin halki-
- ja kiivetään vuorelle, jossa "Do-Re-Mi" esitetään.
Kuvasimme eri paikoissa, kuten kohta näette.
Kuvasimme eri paikoissa ympäri Salzburgia. Yksi paikoista oli aukio.
Se sai nimen hevoslähde-
- koska aukiolla on maalauksia hevosista.
Siinä kohden jätimme erään kohtauksen pois.
Kuvasimme kohtauksen, jossa Rolfe on mukana.
Hän tulee pyörällään ja pysähtyy puhumaan Lieslin kanssa.
Liesl esittelee Marian hänelle, mutta ei sano häntä kotiopettajaksi.
Liesl ajattelee olevansa liian vanha sellaiseen ja sanoo:
"Tässä on ystäväni Maria." Rolfe kiusoittelee Liesliä-
- koska hänellä on leikkivaatteet päällään.
Kohtaus kuitenkin katkaisi montaasin sujuvuuden.
Halusimme, että liike on jatkuvaa-
- ja että pääsemme suoraan vuorille, kunnes tulee "Do-Re-Min" vuoro.
Niinpä päätimme jättää sen jakson pois.
Elokuvaa analysoitaessa on käyty pientä kiistaa.
Elokuvasta on joitakin kirjoituksia-
- joissa kiistellään israelilaisista appelsiineista.
Kun kuvasimme tätä kohtausta, meillä oli paljon appelsiineja.
Osa appelsiineista tuli tietenkin lsraelista.
Meillä oli joitakin laatikoita, joissa appelsiinit oli tuotu.
Niissä luki "appelsiineja lsraelista" tai "lsrael".
Ne eivät näkyneet elokuvassa. Ne jäivät kuvan ulkopuolelle.
Ne olivat pelkästään oheismateriaalia. Niistä otettiin hedelmiä.
Niistä on kuitenkin kuvia. Jos kuvauspaikalla valokuvataan-
- valokuvissa näkyy usein enemmän kuin filmillä.
Laatikot, joissa luki "lsrael", näkyvät joissain kuvissa.
lhmiset tarttuivat siihen-
- sillä lsraelia ei vielä ollut.
Kun kuvasimme ulkona "Do-Re-Mi"-laulua-
- vuoret tekivät minuun todella suuren vaikutuksen.
Ne näkyvät taustalla, ja yhdessä on jäätikkökin.
Oli vaikea keksiä, miten sen saisi kuvaan-
- sillä se oli korkealla, ja kuvasimme maan tasolta.
Niinpä keksin, että pojat voisivat heitellä lentopalloa.
Niinpä saatoimme kuvata vuoria, kun pallo lensi ilmassa.
Sitten vain jatkoimme kohtausta.
"Do-Re-Mistä" voisi sanoa sen verran, että kun Julie tuli mukaan-
- hän ei soittanut kitaraa, joten hänelle hankittiin soitonopettaja.
Hän on musikaalinen, joten hän oppi nopeasti-
- mutta hänellä oli yksi pulma.
Hän valitti siitä koko ajan, tosin kiltisti.
Hänen oli vaikea oppia soittamaan kitaraa-
- ja laulamaan samaan aikaan. Hänen ei pitänyt vain laulaa-
- vaan saada myös huulisynkroni kohdalleen. Se oli vaikea yhdistelmä-
- joka vaati ponnisteluja. Hän kuitenkin onnistui.
Hän teki sen hienosti, ja se näkyy tuloksessa-
- jonka te näette valkokankaalla.
Se, että "Do-Re-Mi" tuli tähän tarinan vaiheeseen ja ympäristöön-
- oli Ernie Lehmanin tekemä loistava muutos käsikirjoitukseen.
Näytelmässä tämän laulun laulaa Maria-
- lasten kanssa heti tultuaan.
Nyt se antoi Marialle ja lapsille tilaisuuden lähteä ulos-
- ja tutustua Salzburgiin sekä ympäröivään maaseutuun.
Kapteeni on tässä kohtauksessa hieman aikaisempaa erilainen.
Hän esiintyy Elsan ja Maxin kanssa. Sehän on aivan luonnollista-
- sillä hän kosiskelee paronitarta tai paronitar kosiskelee häntä.
En tiedä, kummin päin sen sanoisi.
Heillä on erilainen suhde, ja on kiintoisaa katsella-
- miten kapteeni pehmenee näiden kahden seurassa ja on hauska.
Richard Haydn esittää Maxia. Hän oli loistava valinta.
Harkitsimme paria muuta ja päädyimme Richardiin.
Vaikka en tuntenut häntä-
- olin nähnyt hänen töitään ja ihastunut.
Hän toi rooliin oikeanlaista keveyttä, pilailua ja huumoria-
- sekä hitusen kyynisyyttä.
Hän oli viehättävä persoona.
Hän oli mukava työtoveri. Hänellä oli ilkikurinen huumorintaju.
Pidimme hänestä ja halusimme iltaisin hänen seuraansa-
- kun emme kuvanneet.
Tapasin Richardia melko usein vuosia elokuvan jälkeen.
Me tulimme aina loistavasti toimeen keskenämme.
Eleanor Parker.
Minä keksin ottaa hänet paronittaren rooliin.
Olin työskennellyt Eleanorin kanssa vuosia aiemmin Warnerilla.
Tein eräänlaisen saippuaoopperaelokuvan.
Siinä olivat myös Pat eli Patricia Neal ja Ruth Roman.
Kaikilla heillä oli siihen aikaan sopimus Warnerin kanssa.
Olen aina pitänyt Eleanorista ja kunnioittanut häntä. Hän on kaunis-
- ja hän on sangen laaja-alainen näyttelijä.
Hän oli viehättävä näyttelijä ja hyvä työtoveri.
Etsimme rooliin jotakuta, joka olisi paronittaren oloinen.
Tarvittiin kauneutta, sopiva ikä ja hienostuneisuutta.
Tietenkin näyttelijän piti olla myös pystyvä.
Muistin hänet jo alkuvaiheissa. Emme jahkailleet kovin kauan.
Harkitsimme kai muitakin-
- mutta jälleen kerran selvisi, että hän oli juuri sitä-
- mitä olimme etsineetkin.
Olen aina arvostanut hänen elokuvassa tekemäänsä suoritusta.
Luulen, että kohtaus, jossa Eleanor näyttelee Chrisin kanssa...
Siinä paronitar ja kapteeni eroavat.
Se on loistavasti näytelty.
Paronitar on hyvin rohkea ja ymmärtäväinen.
Hän peittää tunteensa ja tekee tilanteesta kapteenille helpon.
Hän poistuu kuvasta.
Minusta se on loistavaa näyttelijäntyötä.
Eleanor suoriutui erittäin hyvin.
Aina kun näen elokuvan, eli usein-
- koska työskentelen sen parissa usein-
- kunnioitan ja ihailen hänen suoritustaan.
Näytelmässä oli alun perin kaksi laulua Maxille ja Elsalle.
Toinen oli "How Can Love Survive".
Se olisi tullut juuri tässä kohdassa.
Toinen oli "No Way to Stop lt". Se tuli heti Marian lähdön jälkeen.
Ernie, minä ja Saul Chaplin, jonka kanssa teimme yhteistyötä-
- ajattelimme, että ne laulut eivät edistäneet tarinaa tarpeeksi.
Meistä elokuva oli parempi ja sujuvampi näin-
- eli ilman niitä lauluja. Saimme vähän taivutella.
Esitimme ajatuksen siitä-
- ja taivuttelimme Richard Rodgersin jättämään laulut pois elokuvasta.
Meidän piti löytää paikka, joka esittäisi von Trappin huvilaa.
Ensin selvisi, että emme voisi käyttää oikeaa huvilaa.
Sodan aikana siinä oli asunut joku korkea natsien virkamies.
Siksi talon ympärille oli rakennettu valtava muuri.
Se ei siis ollut kovin kuvauksellinen.
Päätimme, että haluamme pysyä kaukana-
- linnoista, joissa on torneja tai taloista-
- jotka ovat liian söpöjä ja hauskoja.
Elokuvasta ei saanut tulla liian imelää ja sokerista.
Juuri siitä syystä päädyimme kuvaamaan ulkokuvat täällä.
Talon nimi oli Frohnburg.
Se oli itse asiassa osa Salzburgin Mozarteumia.
Pidimme klassisesta ulkonäöstä. Se on hyvin selkeä ja klassinen talo.
Siinä ei ole torneja tai muuta. Se on yksinkertainen.
Se miellytti meitä.
Sen tyyli ja tunnelma sopivat elokuvaan.
Teimme pari asiaa. Talo maalattiin.
Se oli varsin ränsistynyt.
Lisäksi leikkasimme joitakin isoja puita-
- jotta saisimme portilta hyvän näkymän taloon.
Me lisäsimme sisäänkäynnin rautaportit.
Siinä oli kai joskus ollut portit, mutta niitä ei enää ollut.
Lisäsimme portit parantaaksemme paikan ulkonäköä.
Talon piti olla järven rannalla, eikä Frohnburgissa ollut järveä.
Meidän piti keksiä, miten voisimme silti hyödyntää taloa.
Käytimme Frohnburgin julkisivua-
- ja etsimme toisen paikan huvilan pihaksi.
Sen piti olla paikassa, jossa on järvi.
Kaikki pitivät paikasta nimeltä Leopoldskron.
Se oli joskus kuulunut Max Reinhardtille-
- ja oli nyt Amerikka-koulu.
Se oli tekojärven rannalla-
- mutta emme päässeet sinne kuvaamaan.
Olimme jumissa, koska halusimme kuvata järvellä.
Lopulta koulu, joka omistaa viereisen kiinteistön, auttoi.
Bertlesmannin koulu antoi meidän kuvata siellä.
Boris Leven rakensi sinne puutarhan-
- sekä laiturin, jotka olivat aivan kuin Leopoldskronissa.
Kohtaus, jossa lapset ja Maria ovat veneessä-
- ja putoavat järveen, oli suunniteltu erittäin tarkkaan.
Mietimme kuvausta ja harjoittelimme, jotta kaikki olisi valmista-
- ennen kuin aloimme kuvata ja panimme heidät veteen.
Ainoa ongelma, joka meillä vielä oli-
- oli se, että pieni Kym Karath ei osannut uida.
Niinpä minä käskin kaikkia-
- ja etenkin Heatheriä pitämään Kymiä silmällä.
Kun vene kaatui ja he putosivat veteen-
- muiden piti katsoa, että Kym pääsi ylös.
Järvi ei ollut syvä, kuten kohtauksesta näkyy-
- mutta Kym oli aika lyhyt, koska hän oli noin viisivuotias.
Meidän piti siis hoitaa asia. Venekin piti saada laituriin.
Annoin sen Julien tehtäväksi. Kun lapset marssivat pois vedestä-
- Julie veti veneen laituriin ja sitoi sen kiinni.
Moni kohtaus tehtiin kahdesti, kun kuvasimme talon takana.
Ensin kuvattiin Bertlesmannin järveä.
Kun sitten kuvasimme talon takaosaa-
- olimmekin Frohnburgissa.
Se oli varsin monimutkaista. Suunnittelimme kaiken hyvin.
Meillä saattoi olla kohtaus, jossa oli lähikuva Juliesta.
Se kuvattiin Frohnburgin taloa vasten.
Sitten meillä oli vastaava lähikuva Chris Plummerista järven rannalla-
- ja se kuvattiin Bertlesmannissa.
Sellainen vaatii paljon suunnittelua ja yhteensovittamista.
Se on arkipäivää, kunhan vain on hyvin valmistautunut.
Kuvausten välissä saattoi olla viikko tai kaksi-
- mutta minusta osat sopivat yhteen.
Tämä elokuvan kohta on todella kiinnostava-
- koska se on käännekohta.
Tässä riidassa Maria nousee kapteenia vastaan-
- ja kertoo hänelle, millainen suhde hänellä on lapsiinsa.
Suhteessa on paljon vikaa, ja se voisi olla paljon parempi.
Kapteeni raivostuu Marialle.
Heti sen jälkeen kapteeni alkaa muuttaa mieltään-
- kun hän kuulee lastensa laulavan.
Hän kuulee, miten lapset laulavat paronittarelle.
Se on hänestä niin liikuttavaa, että hän menee sisään.
Hän alkaa laulaa mukana ja halaa lapsia hellästi.
Lapset ovat todella liikuttuneita isässä tapahtuneesta muutoksesta.
He eivät ole ikinä nähneet isää tällaisena.
Tilanne huipentuu siihen, että kapteeni näkee Marian-
- kutsuu hänet takaisin ja pyytää häntä jäämään.
Se on tarinan käännekohta.
Olen aina ollut tyytyväinen siihen, miten tilanne kehittyy-
- ja millainen lopputuloksesta tuli. Se toimii todella hyvin.
Nukketeatteri on varmaankin elokuvan itävaltalaisin osa.
Siinä on vuohipaimenia ja vuoristolaisia.
Tämäkin on yksi suurista muutoksista, joita teimme.
Tämä on Ernie Lehmanin versio. "Lonely Goatherd" -numero-
- tai laulu esitettiin alkujaan myrskyn aikana.
Maria lauloi sitä lapsille tyynnytelläkseen heitä.
Ernie päätti, että laulua ei kannattanut hylätä.
Meistäkään sitä ei kannattanut poistaa.
Ernie keksi, että tässä voisi olla nukketeatteri-
- jonka Max on tuonut tai lähettänyt kapteenin lapsille.
Siitä tulikin todella viehättävä numero.
Siihen aikaan oli kuuluisia nukketeatterin tekijöitä.
Cora ja Bil Baird olivat New Yorkista.
He olivat USA:n kuuluimmat nukketeatterin tekijät.
Otimme heihin yhteyttä jo alkuvaiheessa-
- kun teimme valmisteluja elokuvaa varten.
Sovimme, että he suunnittelevat meille nuket-
- ja hoitavat koko esityksen. He tulivat New Yorkista.
He tulivat viikkoja ennen kuvauksia ja tekivät kaiken valmiiksi.
He rakensivat lavasteen ja tekivät...
Halusin, että myös lapset näkyisivät.
Katsojien pitäisi nähdä heidän liikuttelevan nukkeja.
Niinpä Bil ja Cora opettivat lapsia, jotta saatoimme näyttää heitä.
He näkyvät parissa kohdassa.
Heidät nähdään kuvassa nukkejen kanssa-
- ja liikuttelemassa nukkeja narujen avulla.
Nuorimmat Debbie ja Kym pysyivät alhaalla.
He siirtelivät lavasteita ja verhoja.
Vain vanhimmat lapset saivat opetella, miten nukkeja käsitellään.
Näillä paikkeilla eli nukke-esityksen jälkeen-
- kun kapteeni on iloissaan-
- ja kiittelee Mariaa, alamme kehitellä tarinaa.
Tästä tulee pikkuhiljaa kolmiodraama.
Tästä lähtien tarina kulkee varsin vahvasti.
Nyt tulee "Edelweiss". Tämä on jälleen suuri parannus näytelmään.
Siinä "Edelweiss" esitettiin vasta musiikkijuhlien lopussa.
Se laulettiin silloin.
Minusta tämä oli Ernieltä aivan loistava oivallus.
Hänestä laulu oli liian hyvä esitettäväksi vain kerran.
Nyt siitä tuli perheen yhteinen numero.
Kapteeni ja Liesl laulavat yhdessä koko perhe ympärillään.
Tämä on lämmin kohtaus, ja laulu on ihana.
Se on monien tuttavieni lempilaulu-
- kaikista The Sound of Musicin lauluista.
Minusta oli hieno teko ottaa laulu mukaan toiseen kertaan.
Se siis tuli tähän kohtaan elokuvaa.
Kun "Edelweiss"-jakso loppuu-
- lapset juoksevat ulos innoissaan tulevista juhlista.
Kuvasimme materiaalia, jossa Elsa ja Max lähtevät.
He kai suunnittelevat juhlia.
Kapteeni menee terassille ajatuksiinsa vaipuneena.
Hän kai miettii Mariaa tai koko tilannetta.
Maria taas seisoo ikkunansa ääressä ja miettii.
Kohtauksen oli tarkoitus ilmentää tunnetta-
- joka kapteenissa ja Mariassa herää.
Se kuitenkin vaikutti liian aikaiselta.
Se oli elokuvan tässä vaiheessa liian osoitteleva ja liian ilmeinen.
Meistä oli parempi antaa vain elokuvan jatkua-
- ja antaa suhteen kehittyä.
Vetovoima vain kasvaa-
- ja kapteeni mieltyy Mariaan sitä mukaa-
- kun muita kohtauksia tulee.
Lopulta kaikki huipentuu suloiseen huvimajakohtaukseen.
Juhlakohtauksessa oli mukava nähdä, miten lavaste oli täynnä väkeä.
Kuvasimme suurta aulaa ja etenkin kultaista tanssisalia.
Se ei ollut pimeä ja kattokruunut peitettynä-
- kuten se oli Marian tullessa.
Nyt se oli valaistu, seinät loistivat ja siellä oli ihmisiä.
Vieraat olivat sen ajan upeissa juhlapuvuissa.
He tanssivat ja pitivät hauskaa. Musiikki soi, ja siitä tuli...
Minusta oli todella hienoa ja mukavaa-
- että pääsin tekemään sellaisen kohtauksen.
Ben Wright, joka esittää Herr Zelleriä, on hieno näyttelijä.
Olin käyttänyt Beniä pari kertaa aiemminkin pienissä osissa.
Elokuvassa Until They Sail hän esitti tuomaria.
Tiesin, että hän oli hyvä, vahva ja tehokas.
Niinpä ajattelin häntä heti Herr Zellerin osaan-
- kun aloimme miettiä roolijakoa. Hän onnistui hienosti.
Hän on upea epäsympaattisessa mutta vahvassa roolissaan.
Kun teimme tirolilaisvalssin, Marc Breaux ja Dee Dee Wood-
- jotka olivat koreografeja, tutkivat asiaa.
He halusivat tanssista mahdollisimman aidon.
Luulen, että he lainasivat askeleita-
- useista kansallistansseista.
Niistä tehtiin tanssi The Sound of Musiciin.
Tämä on meidän versiomme.
Ymmärtääkseni tämä on hyvin lähellä tanssia, joka näytelmässä esitettiin.
Sitten tulee ensimmäisen näytöksen viimeinen numero.
Se on lasten "So Long, Farewell". Siinä lapset hyvästelevät vieraat.
Se on samanlainen kuin näytelmässä.
Se on otettu näytelmästä sellaisenaan ja tulee tässä kohdassa-
- kuten näytelmässäkin. Tämä on yksi niistä kohdista-
- joissa pysyttelimme hyvin lähellä alkuperäistä näytelmää.
Julien näytteleminen tässä kohtauksessa-
- jossa hänet pakotetaan jäämään juhliin, on upeaa.
Hän on tässä parhaimmillaan, sillä tilanne on hankala.
Maria tuntee olevansa ulkopuolinen eikä halua juhliin.
Max on kuitenkin taipumaton, ja kapteeni on samaa mieltä.
Maria on ikävässä ja nolossa tilanteessa-
- jos asiaa miettii hänen kannaltaan. Lopulta hän taipuu-
- ja suostuu tulemaan juhliin.
Minusta Julie näyttelee tässä loistavasti.
Tässä vaiheessa elokuvassa soi valssi.
Se jatkuu, kun Maria menee ylös.
Se on versio häämarssista.
Minusta se sopii elokuvaan oikein mainiosti.
Seuraava kohtaus tapahtuu makuuhuoneessa.
Se on yksi Julien parhaista hetkistä tässä elokuvassa.
Maria tajuaa, mitä hänen ja kapteenin välillä on tapahtunut-
- ja mitä tanssiessa tapahtui. Siinähän kävi ilmi-
- että Maria on ihastunut kapteeniin ja päinvastoin.
Maria joutuu kohtaamaan tämän asian.
Asia tehdään vielä uudestaan hänelle selväksi.
Paronitar ottaa sen esille, ja Marian pitää tehdä päätös.
Näin ei voi eikä saa olla. Hänen on pakko lähteä.
Paronitar on ystävällinen ja auttaa häntä päättämään, että hän lähtee.
Minusta tämä on yksi tärkeimmistä kohtauksista-
- mitä tulee Julie Andrewsin suoritukseen.
Paronitar palaa juhliin puhuttuaan Marian kanssa.
Taustalla soi musiikki.
Se on kappale "How Can Love Survive"-
- joka jo kerran poistettiin.
Tässä se toimii todella hyvin-
- koska se kuvaa, miten päättäväisesti Elsa suhtautuu.
Suhteen Georgiin pitää toimia, vaikka molemmilla on omat ongelmansa.
Laulu siis toimii tässä hienosti. Taas kerran pitää kiittää Eleanoria.
Hän näytteli tässä kohtauksessa hienosti-
- ja samoin Georgin kanssa.
Marian lähtö on elokuvassa ja näytelmässä erilainen-
- kuin kirjassa.
Maria von Trappin kirjassa kerrotaan-
- että Georg ja Maria olivat jo ilmaisseet rakkautensa-
- ja että Maria meni luostariin saamaan suhteelle siunauksen.
Hän pyysi abbedissalta lupaa naida kapteeni.
Rodgers ja Hammerstein käyttivät tätä materiaalia paljon paremmin.
He tekivät tilanteesta dramaattisen.
He kirjoittivat tarinan niin, että Maria lähtee-
- koska hän on huolissaan itsestään ja siitä, että hän on rakastumassa.
Hän vetäytyy luostariin päästäkseen pakoon.
Hän pakenee luostarin eristäytyneisyyteen ja hiljaisuuteen.
Ernie paransi tarinan dramatiikkaa vielä entisestään-
- kun hän muokkasi näytelmää.
Tästä tuli todella vahva tarinan käänne-
- joka auttaa meitä ja tarinaa myöhemmin-
- kun toinen näytös etenee.
Saul Chaplin oli yksi elokuvan tärkeimmistä tuottajista.
Hän avusti kaikissa osa-alueissa ja etenkin musiikissa.
Saul hoiti kaiken West Side Storyn musiikin.
Hän teki samoin The Sound of Musicin kohdalla.
Hän harjoitteli Julien kanssa tämän laulunumeroita.
Hän työskenteli koreografien kanssa-
- ja oli mukana kaikissa harjoituksissa.
Hän oli mukana pianistin kanssa-
- ja työsti musiikkia, joka päätyisi elokuvaan.
Hän valvoi kaikkia orkestrointeja-
- joita tehtiin esiäänityksiä varten.
Hänellä oli tärkeä rooli laulusuoritusten valvojana.
Toisin sanoen hän valvoi ja hoiti puolestani-
- koko elokuvan musiikin ja teki paljon muutakin.
Hän oli mukana, kun päätimme roolijaosta.
Hän osallistui käsikirjoituksen tekoon-
- sekä puvustukseen ja kaikkeen.
Hän oli erittäin luova työtoveri-
- jonka työpanos oli hyvin tärkeä ja vaikutti suuresti lopputulokseen.
Saulhan on itsekin säveltäjä ja muusikko.
Siksi hän olikin minulle niin arvokas apu.
Olen jo maininnut Boris Levenin.
Hän oli loistava lavastaja-
- joka toi kaikkiin elokuviinsa saman kuin tähänkin.
Hänellä oli mielikuvitusta ja luovuutta.
Hän loi elokuvan visuaalisen ilmeen-
- ja oli suurenmoinen voimavara.
Ted McCord oli pääkuvaajani.
Olin nähnyt hänen töitään jo vuosien ajan.
Olimme tehneet yhden filmin yhdessä juuri ennen The Sound Of Musicia.
Se oli MacLainen ja Mitchumin Two For The Seesaw.
Se oli mustavalkoinen.
Olin nähnyt Tedin värielokuvia Warner Bros:in ajalta.
Hän työskenteli siellä vuosia. Pidin hänen töistään.
Hän toi The Sound Of Musiciin juuri sellaista romanttista otetta-
- jota elokuvan ilme kaipasi.
En halunnut kovaa-
- ja realistista otetta, vaan pehmeyttä.
Pehmeäpiirtoinen romanttinen tunnelma sopi paremmin-
- kaikkiin elokuvan osiin.
Leikkaaja Bill Reynolds oli vanha työtoveri-
- jo 1950-luvulta, jolloin tein filmin The Day the Earth Stood Still.
Emme olleet sittemmin tehneet töitä yhdessä.
Kun aloittelimme The Sound Of Musicia-
- ja studio ilmoitti, että ohjaan sen, Bill soitti ja sanoi:
"Tehdään se yhdessä."
"Emme ole tehneet yhdessä töitä kymmeneen vuoteen."
llahduin, sillä hän on hyvä leikkaaja-
- ja hieno herrasmies. Hän teki todella hyvää työtä.
Kapellimestari lrwin Kostal on suurenmoinen mies.
Olin tavannut lrwinin West Side Storya tehdessä.
Hän oli yksi West Side Storyn musiikin sovittajista.
Kun aloimme tehdä The Sound Of Musicia-
- luulen, että Saul Chaplin sanoi:
"Minä tiedän oikean miehen tähän työhön."
"Hän on kapellimestari ja sovittaa kaiken musiikin."
"Palkataan lrwin Kostal." Hän tekikin todella hyvää työtä.
Julie tunsi lrwin Kostalin Mary Poppinsista ja piti hänestä.
Sekin puolsi sitä, että ottaisimme hänet kapellimestariksi.
Se oli hyvä valinta, joka toimi aivan loistavasti.
Mark Breaux ja Dee Dee Wood olivat naimisissa keskenään.
He tekivät koreografiat. En tiennyt heistä-
- mutta joku, ehkä Ernie tai Saul, oli suositellut heitä minulle.
Tapasin heidät ja pidin heistä ihmisinä.
Pidin siitä, mitä he ajattelivat elokuvasta.
Näin toisissa elokuvissa esimerkkejä heidän töistään.
Palkkasin heidät, ja he tekivät hyvää työtä.
Taas täytyy sanoa, että Julien tavoin he tekivät hyvää työtä lasten kanssa.
Heistä oli todella suurta apua.
He saivat esiin lasten kaikki kyvyt.
Kuistikohtauksessa näkyy taas suunnittelu-
- jota tarvittiin, kun kuvattiin kahdessa paikassa.
Kun lapset tulivat laulamaan, satoi vähän.
Sitä ei kuitenkaan näy elokuvassa.
Jos haluaa kuvata aitoa sadetta, se voi olla varsin vaikeaa.
Sateeseen pitää suunnata valo, jotta se näkyisi kamerassa.
Tämä tihkusade ei näkynyt yhtään.
Se oli kuitenkin vähän epämukavaa.
Niinpä pöytä sekä paikalle tulevat lapset-
- ja kapteeni olivat suojapeitteen alla pois sateesta.
Käytimme keinotekoista valoa, ja kaikki näyttää varsin tasapainoiselta.
Kuvaajan täytyy olla varsin tarkkana-
- jotta hän saa harmaan ja lampuin valaistun alueen kuvattua-
- ja sopimaan taustaan, joka ei ole suojapeitteen alla.
Minusta Ted onnistui siinä hienosti.
"Climb Ev'ry Mountain" oli haastava.
Se oli elokuvan lauluista se-
- joka mietitytti minua eniten.
Olin nähnyt näytelmän Lontoossa.
Näin sen vain silloin, kun olin ottanut työn vastaan.
Kun näytelmässä päästiin siihen kohtaan-
- jossa abbedissa laulaa laulun "Climb Ev'ry Mountain"-
- hän tuli aivan lavan etureunaan.
Minä sanoisin, että hän tuli kameraan.
Hän karjui laulun niin lujaa-
- että se nolotti minua.
Halusin ryömiä istuimeni alle, sillä se oli vähän liikaa.
Halusin, että laulu esitettäisiin elokuvassa hienovaraisesti-
- koska siitä voisi tulla vieläkin nolompi ja liioitellumpi-
- ellen pitäisi varaani.
Niinpä suunnittelin kohtauksen ja valaistuksen.
Mietin valaistusta, jotta Peggy Wood, joka esitti abbedissaa-
- ei koskaan laulanut suoraan kameralle täysin valaistuna.
"Climb Ev'ry Mountain" on hieno laulu.
Se on upea, mutta se pitää esittää tyylikkäästi.
Sanoin Ted McCordille, että en halua nähdä liikaa.
Halusin varjokuvan, sivukuvan tai mitä tahansa.
Halusin vain vangita laulun voiman ilman-
- että se hyppää valkokankaalta silmille.
Toteutimme sen tavalla, joka elokuvassakin näkyy.
Abbedissaan osuu vain vähän valoa.
Hänestä näkyy sivukuva, ja vaikka lopussa valoa on enemmän-
- hän laulaa ulos ikkunasta.
Näin vältyimme esittämästä vahvaa laulua liioitellen-
- eli suoraan kasvokkain kameraan.
Luulen, että juuri siksi siitä tuli tehokas-
- ja toimiva elokuvan osa.
Tämä on lasten kohtaus. He tulevat tapaamaan Mariaa.
He yrittävät taivuttaa Marian tulemaan takaisin kapteenin taloon-
- tai heidän taloonsa.
Meidän piti kiinnittää huomio pihaan.
Portti oli lukossa. Siellä ei ollut mitään.
Panimme portille jonkinlaisen narun, joka näkyy kuvassa.
Liesl vetää sitä, ja narun toisessa päässä on kello-
- joka ilmoittaa, että joku on portilla.
Se oli pelkkä lavaste-
- mutta kuulin, että kun olimme lähteneet luostarista-
- he jättivät nuoran paikoilleen.
En tiedä, onko se siellä yhä, mutta se oli siellä jonkin aikaa.
Jälleen kerran kuvasimme luostarin pihalla.
En nähnyt luostaria sisältä, mutta kuvasimme pihalla.
He olivat hyvin ystävällisiä, kun antoivat meidän kuvata siellä.
Marjanpoimintakohtaus on uusi ja täysin Ernie Lehmanin käsialaa.
Sen tarkoitus oli kai näyttää, millainen kapteeni on lasten kanssa-
- ja millainen heidän suhteensa on nyt. Näemme, miten lapsia voi kohdella.
Heitä voi kiusoitella ja heidän kanssaan voi pitää hauskaa.
Kapteeni ei sano mitään, mutta tietää, missä lapset ovat olleet.
Minusta tämä oli tärkeä lisäys elokuvaan.
"My Favorite Things" tietenkin toistuu vielä taustalla.
Maria tulee takaisin, ja lapset iloitsevat siitä.
Maria iloitsee, ja se on mielestäni yksi filmin kohokohtia.
Se on todella hieno ja tunteellinen hetki.
Sitten iloa seuraa lähes välittömästi takaisku.
Se on kuin isku suoraan Marian vatsaan.
Hän kuulee lapsilta-
- että kapteeni aikoo naida paronittaren.
Maria on tietenkin tullut takaisin-
- koska hänellä on vahvoja tunteita kapteenia kohtaan-
- ja toisinpäin. Nyt Marialta vedetään matto alta.
Tunnelma muuttuu täysin.
Julien piti ottaa se huomioon roolia tehdessä.
Hän näytteli hienosti.
Tilanteesta seuraa tietenkin käännekohta-
- joka määrittää paronittaren ja kapteenin suhteen.
Sillä kun Maria lähtee-
- paronitar tajuaa-
- miten tolaltaan kapteeni on Marian takia ja tämän lähdön vuoksi.
Maria aikoo taas lähteä, vaikka tuli takaisin.
Hän aikoo lähteä, kun kapteeni löytää jonkun muun.
Elsan eli paronittaren silmistä ja ilmeestä näkee-
- että hän tajuaa kapteenin olevan yhä Marian lumoissa.
Tästä saa alkunsa varsinainen muutos.
Siitä lähtien paronitar alkaa poistua kuvasta.
Tässä näkyy otoksia, joiden taustalla on järvi.
Maria kävelee järvelle ja sitten huvimajoja kohti.
Sitten näemme saman, mitä kapteenikin.
Tämä kaikki on kuvattu itse paikalla.
Se vielä onnistui, mutta meidän piti kuvata-
- seuraavat tapahtumat muualla.
Kapteenihan tulee Marian luokse-
- ja tunnustaa rakkautensa. Se kohtaus kuvattiin studiolla.
Pystytimme huvimajan Twentieth Century Foxin studiolle.
Se oli hieno vihreä lavaste, jonka Boris Leven ryhmineen pystytti.
Tämän kohtauksen kuvaus oli minusta hyvin tärkeää.
Sen piti olla hienovaraista eikä liian alleviivaavaa.
Ted teki todella hyvää työtä.
Tämä elokuvan osa alkaa sakastista.
Olemme katedraalin sakastissa, jossa näemme Marian.
Hänellä on puvustajamme Dorothy Jeakinsin-
- suunnittelema hääpuku. Se on upea leninki.
Naiset kävelevät sakastista ja siirtyvät porttien luo.
Sitten he menevät Mondseen katedraaliin.
Mondsee on järvi noin 20 kilometrin päässä Salzburgista.
Se oli yksi harvoista Salzburgin alueen kirkoista-
- joissa saimme kuvata.
Kellot soivat kapteenin ja Marian häiden lopuksi-
- kun siirrymme ulos.
Oli Ernien ajatus hoitaa tämä näin.
Pääsemme kellojen kautta marssiviin natseihin-
- ja päädymme lopulta kellon katkeraan sointiin.
Yritimme noudattaa käsikirjoitusta mahdollisimman tarkasti.
Felsenreitschule, jossa kuvasimme musiikkijuhlat-
- oli ollut aiemmin ratsastuskoulu.
Siellä opetettiin ratsastusta.
Kaikki kaaret, jotka näette, on todella veistetty kiveen.
Se näytti lähes louhokselta tai vastaavalta.
Sodan jälkeisinä vuosina-
- siellä ei enää ratsastettu, vaan siitä tuli konserttisali.
Niinpä kuvasimme musiikkijuhlat siellä.
Kapteeni ja Maria palaavat kotiin-
- takaisin kapteenin taloon.
He palaavat häiden jälkeen ja näkevät taas lapset.
Se on viehättävä lämmin kohtaus. Siitä päästäänkin Julieen-
- ja hänen suhteeseensa Liesliin, joka on vanhin tyttö.
Tämä tuo Julien esitykseen aivan uutta ulottuvuutta.
Maria on nyt naimisissa ja tavallaan äiti.
Hän on nyt lasten äiti eikä vain kotiopettaja.
Minusta Julie toi sen hyvin esiin.
Se näkyy etenkin kohtauksessa Lieslin kanssa, jossa Maria neuvoo Liesliä-
- ja laulaa laulun hänen kanssaan.
Voi olla, että Julie onnistui tässä niin hyvin siksi-
- että hän oli itsekin äiti.
Julien tytär Emma oli lähes koko ajan mukana ltävallassa-
- tai jopa koko ajan. Hän oli kaksivuotias.
Julie siis tiesi, millaista on olla äiti ja rakastaa lapsia.
Hän pystyi siirtämään sen-
- suoritukseensa niin, että se näkyy suhteessa lapsiin.
Se näkyy etenkin lämpimässä kohtauksessa Lieslin kanssa.
Olimme ensin Salzburgissa huvilan ulkopuolella.
Kapteeni ja Maria ovat palanneet lasten luo.
He kaikki menevät sisään, ja se tietenkin kuvattiin ulkona.
Kuvasimme Maxia ja kapteenia ulkona oviaukossa.
Sitten siirryimme paljon myöhemmin lavasteiden oviaukkoon.
Toimme heidät sisään ja jatkoimme kohtausta.
Tällaiset asiat suunnitellaan hyvin tarkoin etukäteen.
Yleensä tällaisesta otetaan kuvausten aikana tarkkoja valokuvia.
Niin pystymme katsomaan erittäin tarkasti-
- miten henkilöiden pitää olla. Joskus tehdään niinkin-
- että filmi tuodaan kuvauspaikalle.
Saattaa hyvin olla, että pyysin leikkaaja Bill Reynoldsin apua.
Hän kai toi sinne Moviolan-
- ja filmin, jonka olimme kuvanneet itse paikalla.
Siinä näkyy, miten kapteeni ja Max panoroidaan, kun he kävelevät sisään.
Pystyimme tarkistamaan, miltä he näyttivät-
- ja miten kävelivät. Näin leikkasimme filmit saumattomasti yhteen.
Tässä vaiheessa myös Chrisin suoritus muuttuu-
- sillä suhde Mariaan on muuttunut.
He eivät ole kapteeni ja kotiopettajatar-
- vaan mies ja vaimo.
Se vaatii lämmintä, rakastavaa ja herkkää suhtautumista.
Kapteenilla on nyt erilainen suhde Mariaan, ja se tasapainottaa elokuvaa.
ltse asiassa Maria von Trappin kirjassa kerrotaan-
- että paroni teki konkurssin.
Perhe alkoi laulaa taloudellisista syistä.
He voittivat musiikkijuhlat.
Se tapahtui kymmenen vuotta ennen Anschlussia.
Rodgers ja Hammerstein lisäsivät draamaa.
He lyhensivät aikajanaa ja ottivat taiteellisia vapauksia.
Yleensä näin on pakko toimia-
- kun kerrotaan tarinaa tosielämästä. Ainesosat ovat totta-
- mutta tapahtumat täytyy kutoa yhteen todellista dramaattisemmin.
Kuulin tästä vasta myöhemmin, sillä päätin jo varhaisessa vaiheessa-
- että en halunnut tietää alkuperäisestä tarinasta-
- ja tapahtumista.
Minut oli palkattu tekemään elokuvaa.
Se perustui näytelmään, joka oli ollut suuri menestys.
Minusta minun haasteeni ja minun työni-
- sekä velvollisuuteni oli ottaa näytelmästä tehty käsikirjoitus-
- ja tuoda se filmille parhaani mukaan.
Jos olisin tiennyt, mitä todella oli tapahtunut-
- ja miten tosielämä poikkesi näytelmästä-
- sekä elokuvasta, tieto vain painaisi alitajuntaani.
Se roikkuisi hartioillani kuin kuollut paino.
Minä pohjasin koko filmatisointini siihen-
- mitä käsikirjoituksessa sanottiin-
- ja mitä tiesin sitä edeltäneestä näytelmästä.
Otimme taas vapauksia, sillä Anschluss oli maaliskuussa 1938-
- ja festivaalit ovat heinäkuussa.
Näitä asioita joutuu aina vähän pyörittelemään.
Joudumme katsomaan tarinan osasia ja tositapahtumia-
- ja kertomaan ne totuutta vaikuttavammin ja dramaattisemmin-
- jotta tarina kulkisi. Emme kuitenkaan valehtele.
Tarinan aikajana on vain vähän vääristynyt.
Toisin kuin joissain osissa, joissa otimme vapauksia-
- ja erosimme alkuperäisestä tarinasta-
- Franzin hahmo on totuudenmukainen. Hän oli puolueen jäsen.
Asia on täysin selvä, ja siitä kerrotaan Marian kirjassa-
- sekä elokuvassa. Siinä pysyimme totuudessa.
Moni muukin asia on täysin totta-
- mutta se ainakin on todistettavasti totta.
Kuvasimme musiikkijuhlia ratsastuskoululla monta iltaa.
Meidän täytyi kuvata illalla.
En muista, kauanko siinä meni.
Kuvasimme ehkä neljä viisi iltaa, koska valaistus oli haastava.
Kaikki pylväät täytyi valaista takaa. Siellä seisoi natsisotilaita.
Sali oli valtava, ja siellä oli satoja avustajia.
Heidät värvättiin Salzburgista ja puvustettiin.
Heidät puettiin näyttämään sen ajan itävaltalaisilta.
Meidän täytyi myös kuvata kaikki musiikkinumerot.
Käytimme taustanauhaa-
- vaikka se ei aina ole nopein kuvaustapa.
Vaikka oli jo toukokuu tai jotain siihen suuntaan-
- siellä tuli varsin kylmä kahdelta tai kolmelta aamulla.
Meidän täytyi painautua yhteen ottojen välillä-
- ennen kuin saatoimme jatkaa kuvauksia.
Kuvauspaikka kuitenkin osoittautui hienoksi.
Se näyttää valkokankaalla todella vaikuttavalta-
- ja Ted McCord ryhmineen valaisi sen todella hienosti.
He toimivat samoin kuin katedraalin kuvauksissa.
He lähettivät valaisijat paikalle pari iltaa-
- ennen kuin aloitimme. Valot ripustettiin etukäteen-
- tai niitä valmisteltiin niin, ettei kaikki ollut vasta alussa-
- kun me menimme aloittamaan ensimmäistä kuvausta.
Minusta "Edelweiss" toimii tässä.
Kapteeni laulaa sitä-
- ja lopulta myös yleisö alkaa laulaa. Se oli tehokas numero.
Se oli todella tehokasta, koska kapteeni viestittää-
- etteivät ihmiset saa unohtaa maataan ja antaa natseille ylivaltaa.
He eivät saa viedä maata ja kansan rakkautta siihen.
Hän rakastaa maataan. Kapteeni saa koko yleisön reagoimaan.
Se tekee Herr Zellerin ja muut natsit varsin levottomiksi.
Minusta käytimme tehokkaasti hienoa laulua-
- joka oli esitetty aiemmin perheen kesken.
Nyt koko musiikkijuhlien itävaltalainen yleisö kuuntelee.
Max oli ilmeisen oikeassa The Trapp Family Singersin suhteen.
Kun perhe pääsi pois ltävallasta ja tuli Yhdysvaltoihin-
- heistä tuli erittäin suosittu lauluryhmä.
Se oli epätavallinen ryhmä, koska sehän oli kuin kuoro-
- vaikka kyse oli yhdestä perheestä. He saivat melkoista mainetta.
He kiersivät vuosia Yhdysvaltoja ja lauloivat tuttuja lauluja-
- jotka he niin hyvin osasivat. Max oli siis oikeassa.
Minulta on usein kysytty, tajusimmeko-
- että elokuvasta tulisi suuri menestys-
- ja että The Sound of Musicista tulisi niin suosittu.
Minun täytyy rehellisesti todeta, että emme tajunneet sitä.
Kerron, miten asia oli.
Kun teimme elokuvaa, se vaikutti hyvältä tilaisuudelta-
- tehdä menestyvä ja suosittu kaupallinen elokuva.
Veimme filmin Keskilänteen ennakkokatseluun.
Kokeilimme, miten se otettaisiin vastaan.
Ennakkokatselut menivät loistavasti.
Yleisö rakasti elokuvaa ja kiitteli sitä vuolaasti.
Silloin tiesimme, että siitä tulisi menestys.
Se menestyisi, mutta emme silti osanneet odottaa suurta suosiota-
- jota elokuva nautti kolme neljä vuotta vuoden 1965 ensi-illan jälkeen.
Se oli kaikkien aikojen tuottoisin elokuva.
Sen menestys on vuosien mittaan vain jatkunut.
Toivon aina tällaista menestystä ja suosiota-
- ja hyväksyntää, kun ohjaan, mutta niin ei aina vain käy.
Tämä kuitenkin täytti kaikki toiveemme ja enemmänkin.
Hautausmaakohtaus on melkein elokuvan lopussa.
Se on yksi jaksoista, jotka kuvattiin huhtikuussa-
- ennen kuin menimme Salzburgiin kuvaamaan itse paikalla.
Siinä oli todella hienot lavasteet-
- jotka teki lavastajamme Boris Leven.
Ted McCord valaisi ne kauniisti.
Kohtaukseen tuli hienoa ja odottamatonta jännitystä-
- jota toivoimme-
- mutta en usko, että osasimme arvata, miten hiljaa-
- ja lähes hengittämättä yleisö on, kun perhe piileskelee.
He piileksivät hautakivien takana, kun natsit etsivät heitä.
Näytelmässä Rolfe osoittautuu melkoiseksi nynnyksi.
Hän...
Hän katsoo suoraan perhettä, kun häntä huudetaan.
Hän vain kääntyy ja liittyy toveriensa seuraan.
Rolfe ei ilmianna heitä, vaan päästää pakoon.
Näytelmässä hän taisi olla mukavampi poika kuin elokuvassa-
- mutta se ei olisi synnyttänyt toivomaamme jännitystä-
- jota elokuvaan kaivattiin.
Oli hienoa, että abbedissa tuli mukaan kuvaan.
Hän siunasi perheen, auttoi heitä piileskelemään-
- natseilta ja auttoi heidät pakoon.
Olen aina pitänyt siitä hienosta jutusta-
- jonka Ernie kirjoitti loppuun.
Siinä kaksi nunnaa näyttää virranjakajia-
- jotka he ovat ottaneet natsien autoista-
- jotta natsit eivät pääse perheen perään.
Se oli hieno koominen temppu ja vitsi, joka kohottaa tunnelmaa.
Siitä pääsemme hienoon loppukuvaan, jossa Trappin perhe-
- kulkee vuorten yli Sveitsiin.
Pidin yhteyttä Peggy Woodiin.
Tapasimme usein elokuvanteon jälkeen.
Tapasin hänet New Yorkissa, sillä siellä hän asui.
Tapasimme kaksi tai kolme kertaa ja kävimme lounaalla.
Olimme muutaman vuoden kirjeenvaihdossa.
Sitten yhteydenpito katkesi.
Katselin kerran Hollywoodissa jotain alan lehteä-
- ja luin, että hän oli kuollut.
Se oli ikävää, sillä hän oli todella viehättävä-
- lämmin ja hauska vielä siinäkin iässä.
Hänen kuolemansa oli todella suuri menetys.
Hieman myöhemmin kuulin-
- että Boris Leven oli kuollut.
Boris oli tehnyt kanssani 1960-luvulla noin viisi elokuvaa.
Sitten tiemme erkanivat, emmekä pitäneet yhteyttä.
Pääkuvaajani Ted McCord on myös kuollut.
Tedin piti kuvata elokuvani-
- The Sand Pebbles heti The Sound of Musicin jälkeen.
Hän oli jo käynyt tiedustelumatkalla-
- etsimässä kuvauspaikkoja Taiwanista ja Hong Kongista-
- mutta hän ei voinut silloin oikein hyvin.
Hänellä oli sydänongelmia ja muuta-
- joten kun hän palasi, hän tuli luokseni-
- ja sanoi, että hänen olisi kieltäydyttävä työstä.
Se olisi ollut hänelle fyysisesti liian raskasta.
Siitä kului muutama vuosi-
- ja minulle soitettiin tai luin, että hän oli kuollut.
Hän oli suurenmoinen työtoveri ja todella nopea.
Hän oli vastaanottavainen ja ymmärtäväinen ja hieno kuvaaja.
Tapasin myös Richard Haydnia toistuvasti elokuvan jälkeen.
Hän asui Los Angelesissa, joten häntä oli helppo tavata.
Emme tavanneet säännöllisesti, vaan parin kuukauden-
- tai puolen vuoden välein. Juttelimme ja kävimme ehkä lounaalla.
Hän oli ihastuttava mies ja ihastuttava näyttelijä.
Hän oli hieno työtoveri, jolla oli ilkikurinen huumorintaju.
Jälleen kerran oli todella surullista kuulla-
- että hän oli kuollut.
Sain elokuvasta tietenkin paljon ystäviä.
Julie ja minä olemme pysyneet hyvinä ystävinä.
Teimme The Sound of Musicin jälkeen toisen musikaalin.
Se oli nimeltään Star!-
- jossa Julie esitti hienoa brittinäyttelijää Gertrude Lawrencea.
Vaikka emme tapaa usein tai säännöllisesti-
- olemme yhteydessä useasti vuodessa ja muistamme syntymäpäivät.
Aina kun tarvitsen Julielta jotain, haluan jotain-
- tai haluan kysyä jotain, otan yhteyttä, ja hän tekee samoin.
Hän on viehättävä ja lämmin ihminen.
Arvostan hänen ystävyyttään todella paljon.
Ernie Lehman ja minä olemme tietenkin hyviä ystäviä.
Ystävyys on säilynyt jo vuosia. Tapaamme varsin usein.
Ernie on tehnyt minulle käsikirjoituksia.
Executive Suite oli hänen ensimmäinen Hollywood-työnsä.
Somebody Up There Likes Me, West Side Story, Sound of Music.
Sitten ovat Saul Chaplin ja Betty. Betty on Saulin vaimo.
Hän oli elokuvan kuvaussihteeri.
He avioituivat sen jälkeen.
Olemme hyviä ystäviä ja tapaamme usein.
Bill Reynoldsia näen säännöllisesti. Hän matkustelee paljon.
Hän on aina leikkaamassa elokuvia.
Hän kuitenkin asuu varsin lähellä, ja tapaamme aika usein.
Toinen, jonka kanssa puhun varsin usein on Zuberano-
- jonka kanssa olen tehnyt monta elokuvaa.
Hän oli kuvakäsikirjoittaja nyrkkeilyelokuvassa-
- jonka tein 1948. Se oli The Set-Up.
Hän teki kanssani monta filmiä.
Olemme olleet useissa kuvauksissa ulkomailla.
Hän...
Toivottavasti teemme vielä pari filmiä.
Minulla on pari projektia, ja jos joku niistä toteutuu-
- haluaisin Zubien tekemään kuvakäsikirjoituksen-
- ja auttamaan minua, kuten niin monesti ennenkin.
Olen myös pitänyt yhteyttä kaikkiin lapsiin, kun he ovat varttuneet.
Olen tavannut heidän lapsiaan.
Meillä oli itse asiassa-
- noin kolme vuotta sitten tilaisuus-
- jossa pääsimme tapaamaan toisemme.
Juhlimme elokuvan ensi-illan 25-vuotispäivää.
Meillä oli täällä iso tilaisuus Century Cityssä.
Julie tuli ja samoin kuusi tai seitsemän lapsista.
Ainoa, joka ei päässyt, oli Nicky Hammond-
- joka oli Englannissa näyttelemässä.
Se oli hieno jälleennäkeminen Julielle ja lapsille.
He tapasivat, ja Julie tapasi joitakin heidän lapsistaan.
Kaikilla oli 5 - 8 vuotta vanhoja lapsia.
Se oli todella hieno ja iloinen tapahtuma.
Tapaan... Charmian asuu täällä.
Tapaan häntä varsin usein.
Heather on naimisissa näyttelijä Robert Urichin kanssa.
He asuivat täällä, mutta rakensivat vasta talon Park Cityyn.
He kai asuvat siellä suurimman osan ajasta.
Kym Karath meni naimisiin ranskalaisen pankkiirin kanssa.
Hän asuu New Yorkissa ja sai ensimmäisen lapsen pari vuotta sitten.
Deborah eli Debbie Turner on naimisissa ja asuu Minneapolisissa.
Nick Hammondin mainitsinkin. Hän asuu lähinnä Australiassa.
Hän on jatkanut näyttelemistä teatterissa, TV:ssä ja elokuvissa.
Angela...
Hän asuu yhä täällä.
Hänellä on mies ja muistaakseni kolme lasta.
Nuorempi pojista, Duane Chase, meni tiedealalle.
Hän meni yliopistoon jonnekin etelään.
Hän työskentelee Seattlessa tietokonegeologina.
Se liittyy kai jotenkin öljyyn.
Meillä on vuosien mittaan ollut tilaisuus tavata-
- elokuvan uudelleenjulkistamisen yhteydessä 15 tai 20 vuotta sitten.
Olemme käyneet matkoilla. Olimme kaikki Juliea lukuun ottamatta...
Kävimme Lontoossa pari vuotta sitten promootiomatkalla.
Siellä ilmestyi joku uusi kasetti.
Tapasimme silloin. Nicky Hammond oli siellä.
Tapasimme, ja meidät kuvattiin. Meillä oli hauskaa.
Pidän siis yhteyttä lapsiin. He ovat varttuneet, ja tapaamme yhä.
Kun teimme elokuvan, emme tienneet-
- että siitä tulisi näin suuri menestys-
- ja että sen suosio jatkuisi aina uuden sukupolven myötä.
Onpa syy siihen mikä tahansa, olen kiitollinen siitä-
- koska se muistuttaa, että elokuvan voima on suurempi-
- kuin voimme koskaan ymmärtääkään.
Oli ilo saada jakaa elokuva kanssanne.
Kiitän kaikkia koko kuvaus- ja tuotantoryhmän puolesta.
Kiitos seurasta.
Tekstitys: SDl Media Group
[FlNNlSH]